Hvad er det for en spærring? Er den ny?
Den unge baron har fået prinsessens tilladelse.
Er den gamle død? Det var synd.
- Er det Deres heste? Har De tilladelse? - Tilladelse?
- Jeg har passeret før uden en. - Ingen passerer uden tilladelse.
Uden tilladelse må De vende om.
Jeg skal føre dem til markedet.
For 30 er de Deres.
Lavere går jeg ikke. For et halvt år siden købte jeg dem for 20.
Han har ingen tilladelse.
Han kan efterlade hestene i pant. De to sorte.
- Indtil han skaffer en tilladelse. - Hestene?
Jeg skal jo sælge dem.
Lad gå.
Han kan efterlade de sorte.
César, gå med dem. Tag dig af hestene, til jeg kommer tilbage.
Hvor er mine heste?
De to sorte, der stod her.
- Kohlhaas! - Hr. guvernør.
Enestående.
Superb.
Helt exceptionel!
Hvordan bærer du dig ad?
En anden handelsmand havde beholdt ham, men du...
Du vil flå mig, ikke sandt?
Hvad laver du? Hvem gav dig tilladelse til at tage dem?
Din tyv.
Slip dem løs.
Det der er ikke Bibelen.
De læser jo ikke højt.
Det er Bibelen, men ikke på latin.
Vil du lære at læse?
"Lige..."
"...som i..."
"...et..."
"...spejl."
"Ligesom i et spejl."
Det er en lignelse.
En måde at se verden på.
Et spejl.
Noget, man ser, men uden at indse det.
En fjende.
Eller en ven.
Eller sig selv.
Jeg har noget til dig.
Jeg tør næsten ikke se.
Ved du, hvad jeg tænkte den første gang, jeg så dig?
"Hvis blot jeg kunne røre den mand bare en gang."
"Han er så smuk."
"Jeg ville drikke hans kærlighed af et svinetrug."
Du rødmer.
Elsker I?
Mor sagde, at jeg skulle sige til, hvis jeg hørte jer.
Jeg hørte jer.
Hvem har gjort det her?
- Hvor er min tjener? - Han er rejst.
For at betale for pasningen lod vi dem arbejde.
- Hvad skete der med ham? - Han stak af med hestene.
Vi fangede hestene, men han slap væk.
Jeg tror Dem ikke.
Ikke det?
Som De vil.
Jeg leder efter mine heste, Deres nåde.
To sorte rideheste.
- Jeg efterlod dem som pant. - De står i stalden. Han har set dem.
Han er vred over, at de er beskidte og har måttet arbejde.
Det er ikke mine heste.
Jeg efterlod to pragtfulde, velnærede og raske heste.
Jeg vil have dem tilbage.
Deres nåde! Prinsessen har afskaffet toldafgifterne.
De har snydt mig. Nu vil jeg have mine heste tilbage.
Jeg agter at gå til domstolen, Deres nåde.
Hvad er pengene for?
Vis ham det.
Jeg vil afgive en stævningsbegæring.
Jeg kræver erstatning til César og til mig selv.
Toldafgifterne er afskaffet. Embedsmanden har bekræftet det.
César har været i min tjeneste hele sit liv.
De pudsede hundene på ham.
Jeg lader dig afgøre erstatningsbeløbet.
Sig til dem, at jeg vil have hestene tilbage, som de var.
Velnærede og sunde og raske.
Det er et føl.
Han er din hest.
Se nu. Han rejser sig op.
Jeg kommer lige fra domstolen. Din ansøgning blev afvist.
Det er tredje og sidste gang.
Baronen, som krænkede dig, har en slægtning i retten.
Jeg råder dig til at tage dine heste tilbage.
- Hvorfor stiger du ikke af hesten? - Jeg kan ikke blive.
Jeg skal tilbage.
- Vil du ikke have noget at spise? - Hør nu...
Du må ikke insistere.
Har nogen truet dig?
Kohlhaas...
- Har du råd til at miste to heste? - Hvorfor svarer du ikke?
- Hent nu dine heste. - Hvilke heste?
De halvdøde krikker, som jeg efterlod for tre måneder siden?
Vær venlig at holde mig uden for det her.
Mor! Kom og se!
"...finder at handelsmanden Kohlhaas er trættekær."
"Baronen af Aujac tilbageholder ikke hans heste."
"Handelsmanden kan hente dem eller meddele baronen, hvor de skal hen."
"Kohlhaas' grundløse og uigennemtænkte sag afvises."
"Hvis han ulejliger embedsmanden med det igen..."
"...vil han blive fængslet."
Sælger du godset?
Køb det nu, så kan du bestemme prisen.
Hvor meget tilbyder du?
For hvad?
Det hele.
Jorden og husene.
Er det sandt, hvad César siger?
Vil du fremføre klagen for prinsessen...
...sælge huset...
...og skille dig af med os?
Judith...
Gud gav mig en hustru og et barn...
...som jeg elsker over alt andet.
Skal jeg fortryde det for første gang i mit liv?
Hvad skal jeg gøre?
Bare undskylde over for baronen?
Lad mig fremføre klagen for prinsessen.
Judith, prinsessen er beskyttet.
Hvordan vil du nå ind til hende? Med et sværd?
Det, der omgiver prinsessen, er hendes hof.
Hvis du virkelig vil blive hørt...
...så lad mig gå derind, min elskede.
Gå hjem med hoppen. Jeg rider hurtigere uden dig.
Herre.
Almægtige Herre.
Du, som kender alle menneskers tanker.
Skaber af torden, lyn, tåge...
...vind, sne og regn.
Du, som skaber de dødelige -
- holder dem i live og udsletter dem.
Tag imod Judiths sjæl.
Giv hende nådens dug.
- Giv hende nådens dug. - I skyggen af Dine vinger.
I skyggen af Dine vinger.
Herre.
Jeg sørger dybt over Judith.
Herre...
Lad hende bo i Dit hus.
Amen.
Jeg kan også blive her.
Jeg henter dig, når det hele er overstået.
Det lover jeg.
Hopla!
I Bibelen står der, at vi skal tilgive vores fjender.
Jeg beder til, at Gud...
...aldrig tilgiver mig, ligesom vi skal tilgive den unge baron.
Rust jer.
Læg sværdet.
Bær den her.
Baronen er til fods. Han kan ikke være langt væk.
De vil med os. Hvad skal jeg sige?
Jeg kom for at vise min agtelse, señor Kohlhaas.
Kun en mand og hans hest mod hele verden!
Det er stærkt!
Jeg har også...
Jeg har også overtrådt love.
Lyt! Jeg har også overtrådt love.
Som alle.
Jeg mener... Hvis der var en retfærdighedsgud -
- så ved jeg ikke, hvad der ville ske.
Hvis han skulle afveje alt, hvad jeg har gjort -
- og hvad alle har gjort mod mig...
Se! Det er señor Kohlhaas lejr.
Til Dem. De må nok vente, til han bliver federe.
- Hvor meget for den? - Ingenting. Det er en gave.
Kohlhaas tager ikke imod gaver. Du bliver betalt.
Hvem kan slås?
Hvem har været i krig?
Ved I, hvad baronen gør ved oprørske bønder?
Hugger jeres fingre af.
Stikker jeres øjne ud.
Hænger jer langsomt.
Det tager en hel dag.
En bondes død er en spøg.
Jeg var soldat. Jeg ved, hvad jeg taler om.
Den store følger med os. Resten af jer går hjem.
Jeg kan slås.
Bevis det.
Jeg kan lære det.
Jeg må tale med señor Kohlhaas.
- Det er vigtigt. - Jeg har ikke glemt grisen.
Baronen.
Baronen. Jeg ved, hvor han er.
Da jeg var barn, udbrød der oprør i en naboprovins, langt væk.
En dag kom en tigger derfra -
- hjem til min far med en liste over oprørernes krav.
Det var helligdag, og huset var fuldt af gæster.
Præsten læste det første punkt op, og alle brød ud i latter.
Min far rev listen i stykker og gennede tiggeren ud med en kæp.
Hvorfor? Fordi bønderne hævdede, i tolv punkter -
- at vi behandlede dem værre end hunde.
Jeg var 12 år. En måned senere fandt det store bondeoprør sted.
Det kostede min far livet, og tre af vores slotte nedbrændte.
Sig til guvernøren, at jeg ikke fandt noget mere diskret. Skynd dig.
Hvad venter du på? Skynd dig!
Jeg lagde blomster på Judiths grav.
Tak.
Naboen vil ikke have dit hus længere. Han holder øje med det for dig.
Du kan købe jorden tilbage, når du vil.
Jeg kan ikke blive hos jer.
Det ved jeg godt.
Hvad ønsker du, at jeg gør?
Tag hjem.
Hvad vil du gøre med hende?
Hun er min datter.
- Noget nyt hjemmefra? - Ingen dømmer dig.
Ikke et ondt ord om dig.
Og du? Hvordan dømmer du mig?
Baronen har forladt klosteret.
Slås du for mor?
Nej.
For hestene?
Nej.
César!
To tropper.
18 mænd.
Mine mænd!
Vi tager ikke.
Vi køber.
Vi betaler...
...til ejeren.
Vi tager ikke imod gaver.
Folk giver, fordi de er bange.
Krig giver ingen rettigheder.
Plyndring, tyveri...
Baroner gør den slags.
Men vi gør ikke.
Træd frem.
Dit hjem blev plyndret.
Udpeg den, der gjorde det.
Har du noget at sige?
Er det din opfattelse af retfærdighed?
At hænge dine egne mænd?
Er det derfor, du brænder af og dræber?
Jeg har hørt, at du vil ødelægge en hel by.
Alle disse mennesker, som du inddrager i krigen...
...ved de, hvad der venter dem?
Hvad har du sagt til dem?
At Kohlhaas er blevet udsat for en stor uretfærdighed?
Du er en handelsmand.
Din virksomhed går godt.
For dig...
...er livet enkelt.
Hvor hårdt anstrengte du dig for at få retfærdighed?
Jeg ser, at du har et ondsindet hjerte.
Du har inddraget alle her i en krig, som ikke angår dem.
Det sværd, du bærer, er ikke retfærdighedens sværd.
Du er ikke Guds soldat.
Gud er blevet helt glemt i denne historie.
Kohlhaas... Det, der venter dig på Jorden...
...er skafottet.
I ved sikkert, hvad der venter jer alle fra oven.
Det er en ære at gøre dit bekendtskab.
Ved du, hvem jeg er?
Jeg læser din Bibel, og jeg læser den for mine børn.
Hvis alle handlede som dig, ville der ikke være orden og retfærdighed.
Sig mig, hvad ville du gøre, hvis alle dine mænd -
- kæmpede for deres egne rettigheder og tog loven i egen hånd?
Du siger, at de dømmer fra oven, men ingen kan dømme sin egen sag.
Gud hjælper dig, hvis du udholder den smerte, som han har pålagt dig...
...og lærer at bære uretfærdighedens byrde.
En kristen bør ikke slås med sværd og armbrøst...
...men med kors og tålmodighed.
Hans triumf er ikke herredømmet og magten...
...men underkastelsen og ydmygelsen.
Jeg har forklaret kirken og prinserne, at de ikke skal frygte os.
Alt, vi beder om, er at leve og trives ved deres side.
Dit oprør har skadet vores sag på en ubeskrivelig måde...
Den kvinde...
...som jeg elskede...
...som bar vores børn...
...gik til prinsessens palads...
...for at bede...
...om den retfærdighed, som jeg fortjente.
Nedlæg dine våben.
- Hvis baronen passer mine heste. - For din tro og dine børns skyld.
For alle børn, der er opdraget i vores tro.
Afleverer han dem sunde og raske, nedlægger jeg mine våben.
Og ellers?
Du siger, at du sørger over din kone.
Du siger, at du er utrøstelig.
Ved du ikke, at der er en vej til at overvinde døden?
Alle levende skabninger har en.
Uanset om det er en myre eller et menneske.
Din vej er den enkleste.
Ikke at dræbe.
Døden er et valg.
Den, som ikke dræber, dør ikke.
Det, du skal tage stilling til nu, er ikke din styrke, som er stor -
- eller din fjendes uretfærdighed, som er unægtelig.
Jeg beder dig kun overveje at handle -
- i overensstemmelse med retfærdigheden...
...og din samvittighed.
Det er fint at stå på de ulyksaliges side -
- men tænker du nogensinde på din egen død?
Det barn, som du efterlader dig?
De tanker, som aldrig mere vil fylde dig?
Glem ikke...
...at man dør alene.
Så De havde den lige fra starten?
Prinsessen forhandler, ikke jeg.
Det her opfylder alle mine krav.
Jeg ville ønske, at skrifterne havde overbevist dig -
- og ikke prinsessens argument.
Vil du tage imod min tilståelse?
Gå ned på knæ.
Er du parat til at tilgive din fjende -
- og hente dine heste hjem og gøre dem raske?
Jeg er parat til at tilgive dem, som intetanende har forurettet mig.
Men med hensyn til baronen...
...så kræver jeg, at han passer dem med sine egne hænder.
Pastor?
- Nægter du mig min fred? - Ja, med Gud.
Når det gælder prinsessen, ligger det i dine egne hænder.
"Prinsesse af Angoulême" -
- "dronning af Navarra, kongens søster" -
- "bevilger Michael Kohlhaas retten til at omprøve sin sag..."
"...på betingelse af, at han nedlægger sine våben."
"Hvis retten afslår hans begæring" -
- "vil den førnævnte Kohlhaas" -
- "blive tiltalt for at have taget loven i egen hånd."
"Hvis retten godkender hans begæring" -
- "skal han og hans tropper bevilges amnesti" -
- "for den vold, de har gjort sig skyldige i her i landet."
Jeg har kæmpet for en retfærdig rettergang.
Nu nedlægger vi vores våben og holder op med at slås.
Alle rejser hjem.
- Ingen dør i dag. - Og de, der allerede er døde?
Og César?
Amnesti!
Jeg nedlægger mit våben!
Vi nedlægger vores våben!
Alle sammen!
- Har du afleveret dine våben? - Dem alle.
- Har du børn? - Nej.
Kone?
Nej.
- Så du har ikke beholdt nogen? - Ikke et eneste.
Godt.
Jeg ved ikke, hvor jeg skal tage hen.
Har du set Jérémie?
Ved du, hvor han tager hen?
Michael Kohlhaas?
Deres Majestæt...
Ved du, hvem jeg er?
Far sagde "Deres Majestæt".
Din mor kom til skade i mit palads.
Tror du, at jeg er ked af det?
Tror du, at det var min skyld?
Den by, som du ville ødelægge...
Jeg var der.
Jeg havde knap nok flere mænd end dig.
Du havde mere at vinde ved det end at nedlægge dine våben.
Jeg vil ikke have mere, Deres Majestæt, kun det, jeg har ret til.
Er du fanatiker?
Jeg har mine principper.
Baronen brugte sin indflydelse for at afslå din anmodning.
- Var du klar over det? - Ja.
Du er som jeg.
Dit liv drives lige så meget af kærlighed som af frygt.
Drives du kun af frygten, så vil du blive hadet.
Og kun af kærlighed...
...er et tegn på svaghed.
I dag er du alene -
- uden våben -
- med et barn.
Jeg vil give dig en vagt.
- Deres Majestæt, jeg tror ikke... - To mænd. For din sikkerhed.
Indtil rettergangen.
Baronen har måske fundet dine heste.
I dårlig stand, men i live. Gå hen og identificer dem.
Domstolen vil sørge for at de bliver leveret tilbage i oprindelig stand.
Du fik den vilje.
- Fylder du fire? - Der kommer fire.
To hopper, to føl.
Skal vi til markedet?
Vi afventer flere vagter.
- Er I urolige for mig? - Det er en ordre.
Du ved, hvordan ordrerne lyder. Jeg gør, som jeg vil.
En tjener nedlagde ikke sit våben. To baroner er døde -
- og bønderne fik deres ejendele.
- Jeg har ingen tjenere længere. - Der foregår en undersøgelse.
- Prinsessen gav mig sit ord. - Prinsessen har ophævet amnestien.
Gør det mig til en fange?
Kom ned.
Lisbeth.
Vi skal gå nu.
I hvilken retning ligger huset?
Vi skal den modsatte vej.
Lisbeth!
Spis.
Jeg vil ikke bo hos faster.
Du kan ikke bo alene, Lisbeth.
Jeg kender hende slet ikke.
Det gør jeg.
Og huset?
Hvad er der med det?
Kan jeg ikke bo der?
Lisbeth.
Det går ikke.
Æbler.
Fra din have.
Naboen har accepteret. Jeg talte med ham.
Han sendte et brev med alle detaljer.
Folk her beder på alle tider af døgnet.
Klokken slår, og de går ned på knæ.
Alle sammen samtidigt.
Jeg havde glemt det.
Det er kun os og jøderne, der står op.
Det, der skal ske...
Er det svært?
Jeg har svært ved at finde...
Jeg ved det ikke.
...ord.
Prinsessen indgreb.
Jeg bliver ikke torteret.
Eller flået.
Eller brændt.
Tak gode Gud.
- Ved du mere? - Ja.
Vil du fortælle det?
Nej.
Det værste er visheden.
Jeg tæller.
Hver dag bringer mig nærmere Judith.
Længere væk fra Lisbeth.
Det er ikke døden. Jeg har vænnet mig til tanken.
Det tror jeg.
Men at kende den præcise dag, tidspunktet...
...og metoden...
Det er det allersværeste.
Kohlhaas.
I Marguerites navn...
...prinsesse af Angoulême...
...dronning af Navarra...
...kongens søster.
I dag vil den retfærdighed...
...som du bad om, ske fyldest.
Jeg afleverer det, som blev taget fra dig mod din vilje.
Dine heste.
Erstatningen.
For din tjener.
César havde ingen familie.
Giv dem til de trængende.
Din egen erstatning.
To års fængsel for det, han gjorde mod dig.
Du fik din vilje.
De to sorte er dine.
Lisbeth...
Jeg ved, at du er vred.
Jeg beder dig tilgive mig.
Jeg har været heldig med dig.
Du er modig.
Du klemmer mine fingre.
Jeg vil gå.
Nu.
Følg med hende.
- Venter vi på noget? - Nej.
Michael Kohlhaas.
Dine rettigheder er nu genoprettet offentligt.
Gør dig parat til, på grund af brud på fredsaftalen -
- at genoprette Hans Majestæt Kongens rettigheder -
- for hans lovlige repræsentant.
Jeg er parat.